Teorie a praxe středoškolského vzdělávání zrakově postižených v ČR - Kříž, Michal (Jihočeská univerzita, 2007)
Zrakové postižení lze definovat jako absenci nebo nedostatečnost kvality zrakového vnímání. Také se dá říci, že zrakově postižení (někdy též ZP) nebo osoby se zrakovým postižením jsou lidé s různými druhy a stupni snížených zrakových schopností. Člověk přijímá zrakem přibližně 85% informací z okolního světa, je proto zřejmé, že zraková vada ovlivňuje celou osobnost člověka. Tímto se rozumí ti, u nichž poškození zraku ovlivňuje činnosti v běžném životě a u nichž běžná optická korekce nepostačuje. V ČR se v současné době udává počet kolem 60 000 těžce zrakově postižených, a to ve všech věkových kategoriích. Z 1 000 nově narozených dětí se odhaduje 5 - 20 se zrakovým postižením. Ve Školském zákoně se uvádí: Školská výchovná zařízení zajišťují dětem, žákům a studentům vzdělávání, sportovní a zájmové činnosti v době mimo vyučování i ve dnech pracovního volna nebo v období školních prázdnin. Volný čas se chápe jako čas, v němž člověk svobodně volí a koná takové činnosti, které mu přinášejí potěšení, zábavu, odpočinek, které více či méně rozvíjejí a obnovují jeho tělesné a duševní schopnosti, popřípadě tvůrčí síly. Práce je určena všem, kteří přichází do styku se zrakově postiženými studenty, především pro rodiče těchto dětí, učitele a ředitele běžných i speciálních škol, kteří mají ve své třídě zrakově postižené děti. Dále by má práce měla zlepšit informovanost o možnostech volnočasových aktivit a popřípadě k rozšíření jejich nabídky podle zájmu studentů.
The theory and practice in secondary aducation of the visul disabled students in the Czech republic
Keywords: Osoba se zrakovým postižením; Vzdělávání; Volný čas; Visual handicapped person; Education; Leisure time